Buna.Obligatoriu comunicare si iar comunicare, doar asa puteti rezolva.Eu sunt de acord cu Miruna333. Apoi, o relatie de prietenie de o decada nu ar trebui sa se spulbereze asa, de la niste cuvinte ce dorit a transmite un refuz clar, politicos, care nu sunt menite a rani.Mama ta le stie pe ale ei, in ziua de azi nu se mai arunca lumea asa cu capul inainte la casatorie si copii, ceea ce este un lucru bun, din perspectiva mea. Tine-o pe-a ta cat poti, fiindca va incerca din toate partile sa te faca sa te razgandesti. Si doar fiindca e mama ta si nu vrei sa o superi, nu inseamna ca trebuie sa accepti sa te frece la cap pentru tot restul vietii. La un moment dat esti constient ca e nevoie si de episodul numit coming out, nu? Dar asta e alta discutie. Iti urez multa bafta! Si sa stii ca iubirea intrece orice prejudecata.Prietena mea cea mai buna a devenit lesbi, si evident ca frica cea mai mare o avea fata de parintii ei, cum sa le spuna, cum sa-i ia, ei de asemenea fiind traditionalisti (asta e frumos spus). Totusi, ce sa vezi, le-a spus si au reactionat chiar foarte bine! Deci poate si tu vei fi surprins la randul tau de mama ta.
Pai de ce in primul rand este exclusa ideea de a avea o relatie cu ea? Adica dupa 10 ani de prietenie stransa la catarama si petrecut timp mai mereu impreuna, nu a dat nastere la sentimente mai avansate? Gen dragoste?
Pai ori ii spui pe fata ca esti gay si de aia nu poti avea o relatie cu ea, or va luati cu acte, daca va intelegeti de 10 ani atunci e o femeie greu de gasit in zilele noastre and she's-a keeper.
Spune i ca o consideri ca pe o sora.
Mamei tale ar trebui sa i spui acelasi lucru.
Si poate ar trebui sa luati o pauza de la apropiere in afara jobului.
Era bine daca se apropia de mama ta in sensul de a te ajuta nu de a te incurca.
Este o situație delicata, dar cu intelepciune iesi din ea.
Mama ta sa nu sufere.Prietena, trebuie sa fie cerebrală, atata tot.
Incet, incet, faci pasi inapoi din acest context.
Pai daca ea ti-a zis ca nu vrea nimic si sunteti decat prieteni, nu-ti mai pune problema. Nu ai o problema deocamdata. Cand isi v-a calca pe cuvant si v-a actiona spre a forma o relatie cu tine v-a aparea problema ta. Deci bucura-te de de prezent deocamdata si daca se iveste sa ai o problema si sa vrea o relatie cu tine de abia atunci sa-ti apara stresul si problema.
Poți sa :mai asteapti puțin si sa o minti ca esti intr-o relatie.Iti continui activitatile cu ea dar daca se pune problema de o relatie n-ai decat de zis ca nu-ti inseli prietena...
De ideea de a fi sotia ta, de a fi 3-4-5 membrii treptat in acele iesiri in care presupun ca te simti bine cu ea si in toate activitatile pe care le faceti impreuna ce zici? Traiesti cu ea, esti prieten de mult timp, faceti activitati impreuna.De ce o persoana cu care te intelegi asa bine nu poate fi si sotia ta? Nu-ti place absolut deloc fizic?
Din moment ce ai fost cât se poate de corect și cinstit cu ea și i-ai pus în vedere că este exclusă ideea unei relații, nu prea mai ai tu ce să faci. Mai departe depinde de ea dacă înțelege și bate în retragere.
Dar de ce nu vrei sa te așezi si tu la casa ta, Robert? Ce mai aștepți?
Lăsând gluma la o parte, dacă fata chiar te place pe bune si nu e doar ca i-a băgat mama ta în cap ideea de a fi cu tine, va suferi dacă o respingi, nu ai cum sa eviți asta.
Dacă chiar nu vrei sa fi cu ea deloc (deși nu înțeleg de ce), îi spui, va trebui sa accepte, sau ii zici ca nu vrei o relație la momentul ăsta, ca placi pe altcineva, inventezi tu ceva.
Nu inteleg lumea de ce tot insista cu intrebari de genul de ce nu ai fi cu ea. E fix problema ta. Oricat de nedorim sa ii protejam pe cei dragi, suferinta e inevitabila daca ea a inceput sa aiba sentimente pentru tine. Nu tu ai rani-o, ci asteptarile si realitatea cu care se va confrunta. Tu nu ai ce face in afara de a ii explica frumos ca nu impartasiti aceleasi sentimente. Si de aici, nu ai de ce sa te simti vinovat cu ceva. Incearca sa vorbesti cu mama sa isi vada de treburile ei, fara sa se bage in viata ta personala. Daca deja ai discutat cu aceasta, e totul ok. Daca este mai mult, ramane treaba ei, daca nu doreste sa impartaseasca asta. Cateodata mai si interpretam lucrurile gresit, sau poate nu, timpul iti da raspunsul potrivit.
Nu putem sa ne punem in pielea ta, daca nu stim motivele pentru care nu puteti avea o relatie.
Eu in general ma arunc in prietenii cu beneficii, asta as face si in cazul tau. As testa terenul usor, sa vad daca poate deveni fizica treaba. Nu neaparat la sex propriu-zis, poate niste date-uri pana la tinut in brate si saruturi.
M-as limita la asta, ca sunt obisnuit cu "situationships".
Nu putem, este prietena mea si asa vreau sa ramana. Am discutat cu ea, ma cunoaste, stie ce si cum sunt eu. O relatie sau orice altceva asemanator este total improbabil, nu pentru ca are ea ceva, dar, am o alta orientare sexuala
Nu, pentru ca sunt gay, nu simt nimic pentru ea, e doar cea mai buna prietena. Si chiar mi-as dori sa ramana asa..nu vreau sa pierd asta. Ok, poate ca sunt egoist pentru ca nu realizasem ca ea ar putea sa vrea mai mult, dar nu am ce face.
Problema cu mama e ca e foarte traditionalista, isi doreste pentru mine sa fiu "in randul lumii". Considera ca fac eu ceva gresit ca nu ma vede insurat si cu copil...
Multumesc.apreciez sincer raspunsul tau, multumesc. Problema e ca eu am o alta orientare sexuala, prietena mea stie asta, de ani buni, mama nu stie. Mama cred ca ii induce ca am putea sa fim impreuna, pentru ca si pe mine ma bate la cap de mult timp. Din pacate nu pot sa ii spun mamei sa ma lase in pace, pentru simplu motiv ca e mama, nu vreau sa o supar...
Eu vorbesc cu prietena mea foarte deschis, stie ca nu pot sa fiu intr-o relatie cu ea, pur si simplu nu imi plac femeile la modul acela. Ea e fata buna, a invatat enorm, si-a facut o cariera, ii merge bine dar cu barbatii cam pe minus, a dat numai de idioti, eu am fost mereu prezenta constanta in viata ei. Eu tin mult la ea, o iubesc, dar nu ii pot oferi mai mult decat prietenia mea nici daca as vrea. Daca in general imi e usor sa resping femeile, in momentul in care femeia respectiva e omul pe care il iubesc...imi este greu sa o resping. nici nu vreau sa o resping la modul ala, vreau sa ramana prietena mea si atat. Stiu, e egoism dar...ce pot face?
Pai de ce nu ai zis așa, nu știam ca ești gay dacă prietena ta stie asta de ani buni atunci nu ar trebui sa sufere si sa își facă speranțe aiurea cu tine, doar nu crede ea ca poate sa îți schimbe orientarea sexuala, sper ca e conștientă de asta. Nu ai tu nicio vină dacă ea suferă la final, dacă stia ca ești gay nu trebuia sa se implice emoțional.
Nu este egoism, pur si simplu asta ești tu si nu trebuie sa te schimbi, sa faci compromisuri din mila ca sa faci pe plac ei sau mamei tale. Poate a venit timpul sa spui si părinților despre orientarea ta sexuală, ca sa nu te mai bată la cap sa te însori si sa faci copii, sau si dacă te însori sa nu fie șocați cand vor afla ca vor avea ginere in loc de noră. Până la urmă esti copilul lor si trebuie sa te accepte așa cum esti, ce poate sa meargă așa rău dacă le spui. Oricum probabil mama ta bănuiește ceva oricum, mamele stiu, mai ales dacă nu ai avut iubite până acum sigur i-ai dat de bănuit.
Deci nu esti atras de ea?
Daca este un pic de curiozitate, incearca sa 'te joci' putin de-a prietenia cu beneficii.
Cat timp nu va indragostiti nebuneste, poate nu veti strica prietenia.
Am inteles. Pai sa inteleg ca parintii tai nu stiu ca esti gay, din moment ce iti faci griji ca vorbeste mereu cu maicata. Mai ales ca din ce ai scris, mama ta isi doreste nepoti.
De pierdut stai linistit ca nu pierzi nimic. Atata timp cat esti sincer cu ea si despre intentiile tale. Ai scapa de griji daca ti-ai clarifica statutul de gay atat in fata prietenei tale cat si in fata parintilor tai. E viata ta si nu cred ca vrei sa stai cu secretul asta ani la rand, timp in care trebuie sa te uiti mereu peste umar cand iti mai faci un gagiu.
Nu ar avea cu ce sa o raneasca din moment ce iti cunoaste orientarea. Nu o superi daca discuti cu ea, nu o ranesti cu nimic. Daca se supara ea, vine din perspectiva ei, tu nu gresesti cu nimic deschizandu-te in fata ei. Trebuie sa iti impui si tu niste limite, asa daca stam sa nu suparam pe nimeni, ne gandim mai intai la ei, si dupa la noi. Prima data gandeste-te ce e mai bine pentru tine, si cred ca ar fi ok sa iti dea pace si sa nu se bage in viata ta personala. Din contra, o mama adevarata ar fi oricand pregatita sa isi asculte copilul, sa nu il judece si sa ii respecte dorintele. Doar cineva egoist s-ar supara
Student11 întreabă: