Rebeca, cred ca pot sa inteleg prin ce treci. Am doua insemne pe ambele maini care-mi stau dovat, pentru toata viata, ca am fost un tanar disperat.
Dar dupa ce totul pare negru si nimic nu pare sa aiba forma, soarele rasare, iar lucrurile devin ceva mai clare, apoi vei simti ca detii controlul.
La fel, nu aveam cu cine vorbi (nici nu exista Facebook sau TPU), eram si prea timida sa intreb, sa cer, sa strig. Asa ca scaparea mea a fost google.
Este incredibil de important sa vorbesti despre ce te apasa, ce te doare. Nici nu ai sa-ti imaginzi cati trec prin situatii asemanatoare cu ale tale. Uite-ma, sunt una!
Sunt persoane adevarate care-si spun povestea, la fel, in speranta de a gasi alinare, de a gasi acea mana de ajutor din partea celorlalti, de a nu se mai simti singuri, uitati, neintelesi.
Am respirat adanc, am plans, am suferit, am dormit cat mai mult ca sa nu trebuiasca sa ma gandesc la ce ma macina, am inceput pana si sa-mi bat capul cu matematica (singura materie care mi-era sila de ea) si am ajuns sa fac un obicei de a cauta cele mai grele probleme doar ca sa uit de mine (a ajuns matematica sa fie dragostea mea - acum sunt la Facultatea de Mate).
Ce incerc sa-ti spun e ca ai nevoie sa apleci putin urechia si la ceilalti. Au un cuvant important de spus in viata ta. Exista cel putin 1 motiv extraordinat pentru care sa spui DA (tare, raspicat, din tot sufletul) vietii. Trebuie insa sa-l descoperi tu, pentru tine.
Viata este pana la urma un drum, un soi de incercare. Are urcusurile si coborasurile sale. Treci de momentul asta, iar viata-ti va surade.
Sa nu te opreasca nimic in a cere ajutor, in a vorbi, in a te destainui.
In acelasi moment te sfatuiesc sa incepi un jurnal. Pe mine m-a ajutat enorm! In el poti sa tipi, sa strigi, sa vorbesti cum iti vine, sa iti faci planuri, sa analizezi... poti reveni peste ce ai scris si tot tu sa-ti fii propriul critic. Sa vii tu insati cu argumente PRO si CONTRA pentru ceea ce gandesti sau faci.
Ce m-a ajutat pe mine, chiar intr-un punct in care nu mai stiam ce sa fac, este alergatul. M-am certat intr-o zi cu ai mei atat de tare, ca am fugit. Am fugit cat m-au tinut picioarele (a fost prima mea fuga si ultima). Dupa ce nu am mai putut alerga, m-am asezat pe iarba si doar am privit cerul, asteptand sa imi recapat suflul. M-am simtit bine.
Din ziua aia am alergat in fiecare zi doar pentru a ma simti din nou ca in acea zi - si a mers (pentru mine).
Mai tarziu am aflat ca ce se intampla de fapt e ca atunci cand faci sport, iti este eliminat in corp un hormon care te face sa te simti bine (uneori chiar si fara motiv te simti bine)
Asa ca in ziua de azi, in fiecare dimineata, eu imi pun castile si ies la alergat.
Nu strica desigur sa urmezi sfaturile unui specialist. Poate ar fi indicat macar o data sa te intalnesti cu un psiholog. Eu nu am fost. Am gasit un refugiu in alergat si muzica (la maxim). Fa o incercare, mergi, vorbeste, si vezi cum te simti.
Aici, noi suntem oameni simpli, fiecare cu specializarile lui, cu trairile si experientele lui. Putem sa venim cu cele mai bune sfaturi ce credem noi ca ar fi potrivite, insa, in final, draga mea Rebeca, tu esti cea care trebuie sa aduni totul si sa faci pasi marunti, dar siguri, pentru linistea ta interioara.
Un om cu atat de multe trairi interioare ca tine, este un om pretios si, stiindu-ma pe mine prin ce am trecut, stiu ca vei avea forta necesara sa treci peste orice. Fiecare suntem unici, in felul nostru asta te face si pe tine, la fel, unica. Deci un om pretios.
Nu stiu, o fi o conditie a noastra, a fetelor. Suntem mai sensibile, mai vulnerabile, mai usor de suparat. Dar noi, in acelasi timp, putem fi soarele pe cerul persoanelor iubite, mana de fier din spatele barbatolor, "lumina" din familia ce ni-o cladim. Intr-un minut putem sa fim sus (sa ne simtim minunat), iar in secunda doi putem sa simtim cum intreg cerul cade pe noi.
INSA, Rebeca, intre aceste doua extreme, exista doar zambet, exista doar exepriente pe care vei vrea sa le traiesti din nou si din nou.
Soarele intotdeauna va rasari! Va rasari si pe strada ta
Parerea mea este si cea din anuntul scris cu rosu. trebuie sa te duci la un psiholog sau cu trimitere de la medicul de familie- la un psihiatru bun. ai nevoie de consult autorizat, nu astepta sa-ti fie mai rau
Da-mi un mesaj sa vorbim si o sa te mai calmez daca vrei, sunt aici sa ajut persoanele de genul...
Hey,nu te prostii, nimic pe lume nu nerita sa te omori, daca vrei putem sa mai vb pe reme asta.https://m.facebook.com/......https?/ asta i facebook-ul meu
Şi din ce motiv te simţi aşa? Bănuiesc că ţi-a declanşat ceva starea asta...
Buna. vezi ca nu e de joaca. mai bine ar fi sa incerci sa te calmezi un pic si daca nu poti... incearca sa te gandesti la ceva bun sau gandeste-te la lucruri care iti plac cel mai mult si mergi in locuri cu natura sau in locuri unde iti place cel mai mult si care iti da liniste. eu cred ca ai intrat in depresie ca am patit-o si eu odata dar mi-a trecut repede uneori e din cauza anotimpului sau alte cauze. daca vrei sa vorbim despre asta trimite-mi un mesaj sau pe messenger id-ul meu este darck_angel1555 poate reusesc sa te calmez un pic. incearca sa nu te mai gandesti la lucrurile acelea ca nuide joaca, viata trebuie pretuita incearca sa fii puternica sisa treci peste orice bariera. astept mesaj pe mess sau aici.
Niciodata sa te omori nu este o solutie cred ca cel mai bine ar fi sa faci un control specializat
Buna Rebeca.Viaţa este o curgere, este un fluviu, este o mişcare continuă. Dar oamenii au impresia că ei înşişi reprezintă ceva static. Numai obiectele sunt statice, numai moartea este încremenită; viaţa este o continuă schimbare. Cu cât există mai multă schimbare, cu atât viaţa este mai abundentă. Iar o viaţă abundentă aduce cu sine extraordinare schimbări, clipă de clipă. Înfrânge-ţi durerea, fii vesela de se poate, căci tot la zi ajunge şi cea mai lungă noapte. Oamenii dau întotdeauna vina pe circumstanțe pentru a justifica cine sunt ei. Eu unul nu cred în circumstanțe. Oamenii care răzbat în această lume sunt cei care se ridică și cauta circumstanțele pe care și le doresc, iar dacă nu le găsesc, le creează.Nu uita niciodată că pielea se încreţeşte, părul încărunţeşte, iar zilele se transformă în ani… dar ce e mai important se conservă; forţa şi determinarea ta nu au vârstă. Spiritul tău este cel care îndepărtează pânzele de păianjen. Dincolo de orice punct de sosire e unul de plecare. Dincolo de orice reuşită e o altă încercare. Cât timp trăieşti, simte-te vie. Dacă ţi-e dor de ce făceai înainte, fă-o din nou. Nu te pierde printre fotografii îngălbenite de timp… mergi mai departe atunci când toţi se aşteaptă să renunţi. Daca iubesti viata si viata te va iubi pe tine.
Iti multumesc din suflet ca ti-ai luat din timpul tau sa-mi scrii atat de multe lucruri adevarate si frumoase care m-au facut sa imi dea lacrimile si sa ma simt mai bine si mai sigura pe mine si mai puternica. Sper sa reusesc sa trec si eu peste aceste probleme care ma macina ca si tine.Iti multumesc mult, mult de tot si m-ai facut sa zambesc si sa ma gandesc mai mult la ceea ce am de facut si ca intotdeauna exista o solutie pentru orice problema si sper ca intr-o zi sa se rezolve si la mine.Esti o fata extraordinara si meriti tot binele din lume.
Nici nu iti doresti prieteni crede-ma eu sunt inconjurat numai de asa zisi prieteni si toti vor sa ma injunghie pe la spate asa ca mai bine bucura-te
anonim_4396 întreabă: